PG 5069 
.C5 L8 
Copy 2 



PC 5069 
■C5 L8 

Copy 2 




WG» S©W 



Veskera prava vyhrazena. 



Copyright, 1918 by Chas. Aug. Chval, Dallas, Texas. 

jecess ■ ff£m 



)^^- ■ — «©)eC 



LVI STOPOU. 

Kytice basni 



Ku dni Svobody a Texasskeho Bazaru 



Napsal : / 

C A Chval. / 



' Illustrovali : 
V. Preisig F. Bares 



CENA 35 I 




gl Tiskem: Narodniho Podniku, Rosenberg, Texas. gj 

Jecas ^n 



co^ 



g. 






55(S^ ^^-^-: «S)e( 



S 



Vysilaje do sveta prvni tuto sbirku svych 
basnickych pokusu, povazuji za svou povinnost u- 
vesti zde nekolik slov na vysvetlenou. 

Otcem myslenky vydati sbirku basni k Ces- 
kemu Dni v Taylor, Texas, je p. prof. Karel Knizek, 
fiditel slovanske stolice na statni universite v Aus- 
tine. Jemu zaroven jsem povinen za nektere na- 
mety, nazvy a jine cenne pokyny, jakoz i za ochotne 
uspofadani a vydani cele kolekce. Nebyti jeho 
povzbuzeni a inspirace, pochybuji, ze bych se byl 
k vydani odhodlal. Taktez prof. L. Zelenkovi-Le- 
randovi, uciteli romanskych jazyku na universite 
statu Ohio, dekuji za kriticky pfehled nekterych 
basni. 

Za mistrnou kresbu "Vlaje prapor" vzdavam 
diky p. prof. Vojtechu Preissigovi, tvurci velkole- 
pych valecnych plakatu. Taktez p. F. Baresovi z 
Rosenbergu dekuji za vsechny ostatni kresby. 

Cast cisteho vytezku z prodeje venovana bu- 
de ve prospech Texasskeho Statniho Bazaru. 

V nadeji, ze verejnost z lasky k svate nasi veci 
pfijme ochotne a shovivave skromny tento dar na 
oltaf vlasti, posilam prvni svoji praci pouti ces- 
kymi osadami v Americe. 

Dallas, Texas, L. P. 1918. 

C, A. Chval. 



NOV 29 1918 ©C1.A506758 (]^ 



58(S8S ^)S( 



y\yO 



V 






9 




Chrabrym junakum z Texasu kte- 
H dobrovolne vstoupili do cesko- 
slovenske armady — bojovnikum 
za prava lidskosti a svobodu sve 
vlasti, V ucte venuje 

spisovatel. 



nSi^ 



■5CJX 



Q ippm 




(Vyobrazeni k basni: "Vlaje prapor.") 



^FiTrTTT i^ rrnTrn 



!c(5» sew 



VLAJE PRAPOR. 



Vlaje prapor rudo-bily, 
na n6m stkvi se cesky lev ; 
boiife vek^ neznicily 
pofivathou tu korouhev. 

Pod prapor ten slavny vola 
ohroiena nase mat. 
"Rci, 6, synu, kdo odola 
pro vlast, mat svou umirat." 

"Zde jsem," volam, draha mati - 
dej mi tisic zivotfi! 
Vzdy jsem hotov vsechny dati, 
bych tl zbavil despotfi." 



)eCS«s ^)flC 






PRAPOR CTYRHVEZDNY. 



Prapore ctyfhvezdny v blankytu modrem, 
symbole mileny, v kraji vlaj rodnem, 
vlati tarn nepfestaii po vecne veky 
k pamatce na ceskoslovenske reky! 

Prapore ctyfhvezdny rudy a bily, 
pf ekrasne souhvezdi bujare sily I 
Cechii, Morave, Slovensku, Slezsku 
vydoby^s vitezstvi zafneho lesku! 

Prapore 6tyfhvezdny, klenote drahy, 
Ty*s chloubou ctyf statu, maticky Prahy! 
Na Marne, na Ryne hrozny byl's omen, 
Kdyz Nemci volali: "RothWeisen komm«n!" 

Prapore ctyfvhezdny v blankytu modrem, 
symbole mileny, v kraji vlaj rodnem! 
Vlati tarn nepfestan po vecne veky, 
k pamatce na ceskoslovenske reky ! 



a 



was — sex 



5e(S»- «3)5( 

SLOVANSKYM REPUBLIKAM. 



Kde Cech kdys na posvatnem stanul ftipu, 
kde Krok byl vladcem, Pfemyslovcfi rod, 
kde Praha stovezata v jasu, tfpytu, 
kde Vysehrad se zveda z tichych vod, 
kde Oldfich, Karel, Vaclav, Jifik vladli, 
kde Hus rad kazal, za pohnutych dob» 
kde hlasa kamen, Tabofi ze padli, 
kde Hora Bila, svobod, prava hrob, 
kde umlknul zpev Bozich bojovnlk^k, 
kde dlouho fadil nepfatel zlych voj: 
Tarn Ceskoslovenskou zrim republiku, 
V niz opet vytrysk blaha, stesti zdroj. 

Kde Belehrad se zveda na Dunaji, 
se slzou V oku hledim v srbskou zem, 
kde Kumanov se tahne, v nemz dfimaji 
svfij hrdinove vlasti, Ifizny sen, 
kde Moravenka sumi zkrvavena, 
kde prazdne kuce jen a samy hrob, 
kde lezi Bosna a Hercegovina, 
kde upi Lublan, Zahfeb, Zvornik, Brod, 
kde drahne prolito uz slavske krve, 
kde panem ted', jenz otrok prve: 
tarn zrim zem pozehnanou leno rek(i, 
tu Jihoslavskou republiku. 



)^2» ■ «a):< 



58(SS? — ' «35e( 

9 s 



HRDINtTM U BACHMACE. 



§est set kfizfi u Bachmacc 
smutne k nebi zeje, 
sest set z Cech a ze Slovace 
synfl zem tarn kreje. 

Sest set krizu u Bachmace 
na nich vence zvadle. 
Kolik matek doma place 
pro sve syny padle? 

Sest set krizu u Bachmace 
V dlouhe fade stoji, 
lek, ni zlato od bohace 
ranu nezahoji. 

Sest set kfizu u Bachmace ' 
slavske Thermopyly! 
Neplac, matko, jasej, otce, 
vlast svou zachranily. 

Sest set kf izfi v cizi pfide 
na pamatku vekum! 
Vlast, svet cely zehnat budc 
slavnym ceskym rekum. 



flnaa I Q igmpt 




1 1 53® 



% 



)e(5Sf ^53C 



KOROUHVE HUSITSKE ZAVLklsY ZNOVU. 



Korouhve Husitske zavlaly znovu, 
ze srdce vyslehly choraly k Bohu, 
na Baltu Husita z hrobu zas vstava, 
nad hlavou vysoko kalichem mava. 

V aku zar pali 
jak zhave blcsky, 
postavu hall 
cerny hav knezsky; 
spory vlas bily 

ve vetru vlaje, 
hlas piny sfly 
zni V dalne kraje. 

Pod prapor kalicha vola sve voje; 
necht kazdy pospicha, kdo dychtiv boje! 
Korouhve husitske zavlaly znovu, 
rytiri blanicti dostali slovu: , 
Na Marne, na Rusi jako zed* stoji — 
na smrt jdou, Cechie, synove tvoji ! 
Pfilbice zafi 

V slunecncm jasu, 
zar lasky svafi 

vse V jednu masu — 
v modlitbe vrouci 
vejvoda pravi: 
"Voj na smrt jdouci, 
narod svuj zdravi!" 









V modernich Blanickych, Husitech z Baltu, 
Spasitel Cechii, Slovanstvu, vstal tu! 
Korouhve bratrske v jednu se poji, 
f ady jdou semknute ve svatem boji ; 
srdce vsech reku tech nadsenim hoH; 
koruny padaji — truny se bofi! 

Hvezdnaty prapor, 

rudy a bily 

odraii napor 

nepf atel divy — 

V ohni a dymu 

smrt slavi body, 

jiz hynou v Rynu 

Teutonu hordy. 
Washington, Londyn, Rim, Par iz a Praha 
jasaji — jasa svet nad padem vraha. 



^£^^^^ 



i«N^^?^pr^^7^ 



jecggs tssrn 



^1^ ^^ 



POD SOKOLSKOU PERUTt 



My jsme svarni Sokolici, 
Texas jest nam domovem, 
pod blankytem vecne modrym 
hnizda sobe budujem. 

.Smele vyse 

duch se nese 

pod sokolskou peruti, 

do te rise, 

kde vse dyse 

laskou a nic nermuti. 

Zivot nas jest zivot jary, 
vespolek se milujem; 
nehledame "zisku, slavy", 
pro nas narod pracujem. 

Smele vyse 

duch se nese 

pod sokolskou peruti, 

do te rise, 

kde vse dyse 

laskou a nic nermuti. 






»S3» «M 



§ 



"V srdci smJlost, v pazi silu, 

V zdravem tele — zdravy duch" 
To jsou nase stara hesla, 

V kteraz vef i bratr, dnih. 

Smele vyse 

duch se nese 

pod sokolskou peruti, 

do te rise, 

kde vse dyse 

laskou a nic nermuti. 

Hie, i Texas rodi syny 
vSrne vlasti za mofem. 
Srdce plese — duse jasa — 
hochu, bud jen Sokolem! 

Smele vyse 

duch se nese 

pod sokolskou peruti, 

do te rise, 

kde vse dyse 

laskou a nic nermuti. 



s 



x«2«i aa« 



»QB «©« 

9 



kajJatCtm. 

V brku lesk a v oku zar — 
tak vita Sokol maj. 
R&zi trn, nam ostry spar 
dal Buh, kdyz stvofil raj. 

Vznes se vzhfiru Texasem, 
pf es plan6, udoli, 
kazd6 kane s jasotem, 
necht peje, hlaholi! 

V brku lesk a v oku zar, 
to tuzbou vasi bud! 
ciste srdce, ostry spar, 

jak z kvadru, pevnou hrud! 




6 <S 

msa 1 g ^ I^vi Stopou — Chval 



^^ ^^ 



STtjJ PEVNE! 

Stuj pevne, matko Cechie, 
mej viru, jeste neklesej! 
jiz pada pruska bestie, 
jen muzne stuj a nezoufej ! 

Stuj pevne, vlast ma styrana, 
Ty hvezdo mezi narody; 
jiz hyne nastroj satana, 
6, vitej den sve svobody! 

Stuj pevne jeste okamzik, 
nez propast stvuru pohlti, 
az povel da nas Masaryk, 
voj pruska pouta rozdrti. 

Stuj, hochu muj, jak z kvadru zed 
pfed vrahem ditek, neustup, 
a chrabfe sobe v boji ved', 
pro svet a vlast svou muzne trp. 

Stuj pevne, jako vladyka, 
hied' V Rus tu dalnou, zf is ten voj ? 
Tot' hrdinove z Blanika! 
pro svata prava vysli v boj. 

Stuj pevne, s klidem, rozvahou, 
necht vladne rozum, vule, cit! 
Jen pevnou, ryzou povahou 
nam, veru, mozno zvitezit! 

Stuj pevne lide drahy muj! 
Jiz vTchol Kalvarie zrim. 
A ty, jiz fvali: ."Ukfizuj!" 
die skutku stresta Hospodin. 



n<^ ■- -^M 

J i-7 




(Vyobrazeni k basni: Hrdinum od Zborova.) 



^G^ «0« 

1^ s 



URDINUM OD ZBOROVA. 



Zborove, Zborove, 
narod te zdravi, 
hajil te hrdinnS 
chrabry pluk z Prahy. 

Tarn, kde kdys byvaly 
utulne krovy, 
tarn dnes jsou ceske a 
moravske rovy. 

K tern roviim putovat 
budou kdys deti, 
tarn pisefi svobody 
nad rovy peti. 

Zapeji na pocest 
zboroivskym rekum 
hymnusy vdecnosti 
za priklad vekfim. 



jecfiss --— JaSX 



Km ^^ 



UMIRAJICI VOJIN. 



Ve vfave, dymu, letu stfel 
na poli vojin krvaci; 
CO ohen sleha ze sta del — , 
zrak jeho v sloup se obraci. 

A z prsou srdcelomny vzdech 
jen jednu tuzbu tlumoci, 
na vlast svou mysli v bolestech — 
proud slz mu hrkne do oci. 

"6, kez bych moh vas polibit 

a fici s Bohem, deti vam, 

i naposled vas ujistit, 

ze za vlast — za vas umiram!' 

Na cele vyvstal pot jak led ; 
mviz z plaste obraz vybavi, 
jej vfele tiskne na svfij ret, 
az zcela v rukou zkrvavi. 

Na prsou s timto obrazem 
sve mile, drahe rodiny, 
byl rano mrtev nalezen 
a pohrben v pude ciziny. 



MSis — ■ ^ ^n 



)^ss? ' ^n 



KDYZ nAROD VOLAL V UZKOSTI. 



Kdyz narod volal v uzkosti, 
mat prvni bolest prozila; 
se spartanskou vsak hrdosti 
na oltaf obet' vlozila. 
Kjrev z krve vlastni dala — 
svuj milovany plod, 
by vekum zachovala 
vlast Slavu a svuj rod. 

Kdyz narod klesal v temny hrob, 

mat* nove nesla obeti, 

ac bolne musel mece hrot 

ji dobre srdce zdrasati. 

Kdyz obet' stravil plamen, 

a V urne zbyl jen prach, 

tu krvi zpit a zmamen 

se dive chechtal vrah. 

Kdyz narod klesal v obrane, 
mat' z nader srdce vyrvala, 
na oltar nesla k ochrane, 
by vrahy z vlasti vyhnala. 
6, matko ceskych Slavu, 
na Tvou se vinem hrud'. 
Ty*s dobyla nam slavu, 
to V cest Ti peno bud' ! 



n&-^ ^ i&M 



KiSR ««3« 

9 



DESET TISiC BAJONETtr. 



Deset tisic bajonetu 
pfipraveno k boji; 
do ktereho srdce v metu 
ostrou ocel moji? 

Deset tisic bajonetu 
V slunci jasu hori ; 
do koho se v divem letu 
bajonet muj vnofi? 

Deset tisic bajonetu 
na kf est krve ceka ; 
deset tisic matek, kmetfi 
k modlitbe si kleka. 

Deset tisic bajonetu 

k utoku se kloni, 

kazdy hrot ma svoji metu 

matky size roni. 

Deset tisic bajonetu 
Prusum hrozi na zmar ; 
Slovan V boji pro osvetu 
vola: "Vlasti, na zdar!" 



5ea3»~ ^ — i^n 

gflna 22 'J''™? 



^^ — ^ • ^5q( 



DOMOV. 

Jestit' misto pod nebesy, 
jez mam z cele duse rad — 
domove muj mezi lesy, 
pozdraven bud' tisickrat! 

Tam za mofem pod horami 
chaloupku svou vidim stat — 
neni misto pod hvezdami, 
jez bych ctil vie, mel vie rad. 

Chaloupko ma v udolicku, 
skolo sesla u mlyna, 
stary hrade, kostelicku, 
duse ma vas vzpomina. 

Tam, kde potok sumi v lete, 
prudky huci vodopad — 
neni mista v sirem svete, 
jez byeh etil vie, mel vie rad. 

V duehu zfim rov v udolicku. 
lezi pobliz dediny; 
pochovali tam maticku 

mou, muj poklad jediny. 

V stinu lipy za kostelem, 
dfima v zemi draha mat?. — 
Neni mista v svete eelem , 
jez byeh etil vie, mel vie rad. 



^ 



; ! 1 1 1 Ui A^ IIIIIIU 



was ifSH 



DVOUHLAVY OREL. 



Na cisafskem hrade 
prisera sedi, 
dve hlavy hrde 
na svet se sklebi. 

Perute cerne, 
zlute ma drapy 
a zkrvavene 
oba zobaky. 

Na obet ciha 
dravec ten lity, 
kfidla sva zdviha 
ras krvi zpity. - 

S vyse se vrha 
na zeny, deti, 
na kusy trha 
sedive kmety. 

Ohavne drasa 
a V oci Move, 
ziv jest jen z masa 
a lidske krve. 



XSss ^K 

roson 24 ^^'^ 



KSS asx 



V nadra se hrouzi 
zobakem prudce, 
po krvi touzi 
z detskeho srdce. 

Million deti 
za obet' padlo, 
a stvura leti 
zas na sve hfadlo. 

Million vidim 
koster a lebi, 
zatim CO z hradu 
ore! se sklebi. 

Ohavna stvuro, 
dvouhlavy orle, 
zhyn, kreaturo! 
habsbursky Karle! 



MCSft ^M 

m^ 25 ^s 



je(SS?- ~ — . , -^5eC 



y^Qit 



CechoslAvie volA. 



Deti, novy vschazi den, 
spadnou pouta poroby. 
Splm se Vds davny sen 
drahe, svate svobody. 

Deti moje, tekla krev 
otcfl vasich v cizine, 
Cely svet zrel, tajil dech, 
jak se bill hrdinn^. 

Deti moje, na svou straz, 
V rukou pevne drzte zbrafi! 
S Nemcem spolcen Satanas! 
Pomoz, Boze, ved' nas, chraii 



26 




(Vyobrazeni k basni: Pod praporcm republiky.) 



tonig 2| ^^^ 



nm «3)e( 



POD PRAPOREM REPUBLIKY. 



Pod praporem republiky, kdo chce bojovat, 
musi vlast svou milovati, musi pfisahat, 
ze ten prapor neopusti, dokud v srdci tluk, 
nepfitel byt hrozil smrti, celym peklem muk. 

Pod praporem republiky 

sjednoceni stojirrie, 

ze svobodne Ameriky 

narod cesky zdravime! 

Pod praporem republiky kdo chce s nami stat, 
musi ceskym bratrem byti, musi milovat 
volnost, rovnost a bratrstvi; boje bfime nest. 
Nove plody chcem, by nesla Slavu ratolest. 

Pod praporem republiky 

za volnost a svobodu, 

ceske voje z Ameriky 

speji k spase narodu. 

Pod praporem republiky pta se synu mat: 
"Kdo chce za mne zivot dati, pro mne umirat?" 
Tisic synu v zaniceni dava odpoved': 
"Zde jsme na povel Tvfij, mati, k vitezstvi 

nas vedr 

Pod praporem republiky 

valecny zni zpev a ryk, 

"Hrr na Prusy, protivniky!" 

veli otec Masaryk. 



m'Hn 2o tT"^ 



y^i^ ^)5( 



Pod prapor sve republiky vzdy se hlasim rad. 
bila barva bude chladit a cervena hf at ; 
az pod zemi drimat budu, kosti v hrobe tlit, 
duch muj dale ziti bude a o vlasti snit. 

Pod praporem republiky 

zvitezit neb zemfiti, 

s bratry svymi Sokoliky 

letim vlast svou pomstiti. 

6, prapore republiky, zdrav bud' nastokrat! 
Az te uzfim na Hradcanech v zafi slunce vlat; 
tenkrat padnu na zem rodnou, v stesti zaplakam, 
lem Tvflj zlaty slzou skropim, vfele zulibam. 

Slava, na zdar, republice, 

Slovensku a Cechii! 

Vdecny hold bud' Americe, 

Spojencum, zvlast Francii! 



S^ ^ -=^ 



^v,;^)'^j;<;^;>^k 




MgSS ^M 






POZDRAV OTCINE. 



Lefte, lette, me pozdravy, 
neste pram otcine, 
zalet'te do matky Prahy, 
slette V kazde rodine. 

Dotknete se srdci, retCi 
sneste tisic dar£i, kvetii, 
usmev, pomoc, povzbuzeni 
tarn, kde otce, matky neni. 

V zalaf e a chude chyse, 

V zakopy a chladne skryse 
radostnou vsem neste zvest, 
ze den. spasy blizko jest: 
Doba nova svetu kyne — 
narod Slavu nezahyne. 



^ 



jeCCies- — — f^^ 



n^ • «3)e( 



PfSEN PROLETAfiE. 



V chladne, puste, cerne noci 
vidim V dali divnou zaf, 
jest to hvezda spasne mod, 
kterou vita proletaf. 

Aj, den blizkol Jasne vSstl, 
kdy svet bude zbaven pout, 

V praci cest a v sluzbe §testi 
narodove budou znout. 

Na zdar! bratfe proletaf i! 
Cest vsem, kteri pracuji! 
Na vychode den jiz zafi — 
Slava demokracii! 



s 



'™°g 3 J ^sa 



5e(S^ '. S®^ 



a2 shasnou jednou hvezdy. 



Az shasnou jednou hvezdy 
a slunce spouta led, 
az splnl se ty vestby, 
kdy pout svou skonci svet: 

Tu vzpomeii, nebes Tvurce, 
na krasnou ceskou zem, 
kde Hus kdys kazal, uce 
s tak mocnym zapalem. 

Stvof V raji koutek cesky 
a dej nam misto v nem 
Tak stisls bol i stesky 
a krasny splnis sen. 

6, Boze, jak jsem smely, 
ac jsem Tve dite, host; 
tarn dovol, bychom smeli 
pet cesky pro radost. 

Az shasnou jednou hvezdy 
a novou stvofis zem, 
vsad V nebes rajske hvozdy 
ten deske lipy kmen. 



KSs^ «S)eC 

i 

nmm 32 ^M ^^^ Stopou — Chval 




nm- 



'^U 



PREC PtrjDU DAL. 



At trni nebo rfize 
na ceste meho ziti, 
hrom buraceti muze 
a peklo blesky dstiti — 
prec pujdu dal! 

At vezme osud zly mi, 
CO srdci memu svato, 
at na cest vrha stiny 
a jmeno strhne v blato, 
prec pujdu dal ! 

At hazi mi v klin slavu, 
ci pokousi mne zlatem, 
at laurem venci hlavu 
a krasnym zdobi satem, 
prec pujdu dal! 

At nemoc, zal mne schvati, 
at smrt se v zapas stroji ! 
Po noci den se vrati, 
a oden lepsi zbroji — 
zas pujdu dal! 



jBcefes- 



■^m 



frrtrrn ^2 ^"''^ 



.Ci'V^'':^.'^^^-•^>»7{?V^??-?'f**''J<5|?i1 



90C€ai- 



■^n 



9 




POTULNY ZPEVAK. 



M^ pisne veru drsne 
a horsi jejich rym; 
po svSta slave luzne 
vsak nikdy netouzim. 

Jsem rad, 2e mohu peti, 
na stare housle hrat, 
a blazit vdecne deti — 
je pisni rozesmat. 

Ja zpivam jenom pro ty, 
2 nichz fine krev a pot, 
z pondelka do soboty, 
tot §lechta m^, muj rod! 

Nuz, lette, mile tony, 
vc chude chyse jen, 
a tiste bol a stony 
svym £eskym hlaholem. 



34 



m^mi 



W^B 



:?'\'*7'i¥^' 



9 



^^^ 



y^sti^ 



KDYBY BYLO M02N]&. 



Ach, kdyby bylo mozne 
se V detstvl vratit zpet, 
na Tvem bych, mati, klinS 
chtel sobe pohovet. 

Tak blizko srdce Tveho, 

V Tvem sladkem objeti 
bych pfal si jeste jednou 
6, mati, hoveti. 

V tu sfastnou dobu detstvi 
j4 V duchu letim zpet, 
kde kvetla laska, stesti, 

V ni chci si pohovet. 

Tak blizko srdce Tveho, 

V Tvem sladkem objeti 
nech mne, o draha mati, 

V zpomince hoveti. 

Po pouti znaven kladu 
svou hlavu V matcin klin — 
o stastnem mladi, detstvi 
na kline jejim snim. 

Tak blizko srdce Tveho, 
sve drahe kolebky, 
chtel, draha mat', bych dliti 
do smrti — na veky. 



■^)^ 



ITOO ^n nntBy 



Ar^\7V^rf^^!^i 



n^- 



-^n 






CESKYM MATKAM. 



Jak rad bych Vam tez zazpival 
6, drahe ceske matky! 
Nez verse me jsou chudicke 
a drsne moje radky. 

Ach, kdybych moh' jen vyslovit, 
zel, slovo pro to nemam; 
vsak lasku svatou nejcistsi 
ja pro Vas v srdci chovam. 

Ta laska dosud neshasla, 
jez V prsou vernych synu ; 
a mel-li bych ji ztratit kdy, 
necht radej v svete zhynul 



■mn 



fi n t n i ^n UiiiiJl 







'*" •,4*^ 



Km 



^fiM 



HVEZDO MA VECERNI. 



Nadsel vecer. — Nemam pisne, 
ani zadnou vestbu ; 
marne patram po oblacich — 
svoji hledam hvezdu. 

Tmava noc a cerne mraky 
hall cele nebe, 
zrak napinam nad oblaky; 
hledam, hvezdo, Tebe. 

Kez bych Tebe zas uhlidal, 
hvezdo plna zafe! 
Vasnive bych hned zulibal 
Tvoje sladke tvafe. 

Duse ma by opet pela, 
zaznela by lyra ; 
proc jsi mne jen opustila, 
hvezdo vsehomira 

Zadul vitr, prchly mraky, 
paprsek vlet v jizbu, 
V dali zfel jsem jasne plati 
vecerni svou hvezdu. 



■afe" 



KC^- 



37 ssffli 



^m. «©58? 



DVANACT LET JIZ UPLYNULO. 



Casto sedam do svitani 
o sve vlasti pfemyslim, 

o sve matce, 

drahem otci — 
kdy zas o iiich uslysim? 
Casto ve snu letim v kraje, 
ze sna se vsak probudim — 

mile sestry, 

drazi bratri, 
zda Vas jeste uvidim? 
Casto zajdu k brehum more, 
ve dal hledim touzebne. 

pf es ty vlny 

duch muj leti 
V drahou vlast mou — k rodine. 
Dvanact let jiz uplynulo 
CO jsem 's Bohem' vsem dal Vam. 

az se vratim, 

da-li B^h kdy, 
Vas i zem svou zulibam. 



n^ — ' - . ^m 

jpnq QQ nnng 



n^r 



«53» 



VECERNI nAlADA. 



Tise vecer pada k zemi 
nad lesy, pole, strane; 
lehce svymi perutemi 
pul sveta liba skrane. 

Jen ten potok neunavny 
na sede huci skale, 
kde mlyn zene starodavny 
a hlucne specha dale. 

Vecer, kdyz se k zemi sklani 
mir pul sveta objima; 
zvonek void ku klekani, 
dusi blazi, dojima. 

Jen me srdce ustlat sobe 
nikdy samo neumi, 
a neztichne, az smrt v hrobe 
kvap a ruch ten utlumi. 



Me^ 



^iSPi 



39 



^^_ ^^ — — — ^ ^^ 



MORE. 



O, more!. Co vod tvych k obloze stoupa, 
CO rosy na kvetech se v duze houpa ! 
O, jak jsi velebne v dfimote sve, 
tva hudba vola mne, kouzelne zve. 

K tobe vsdy pospicham, 

u tebe dlim, 

pisni tve nasloucham, 

o tobe snim. 

Ve sladkem sumeni, 

V hukotu, duneni, 

vlny tve hovof i 

pohadky ze snem: 

o bolu, o hofi 

vypravi sepotem, 

tu zase jekotem, 
dojemne, 
vymluvne, 
V radosti, 
ve zlosti, 
ve sterych projevech mluvi a citi. 
Jak velke srdce jen musis as miti!? 



nm -■' mn 

ri i i iri ZLIJ IIHIIII 






5eCS^- 



■^)e€ 




6, more hluboke, jaky bol chovas, 

k obloze vysoke prsa ze zvedas? 

Proc se tak zachvivas v utrobach svych? 

Proc vice nezpivas u nohou mych? 

A more praveke v odpoved' dalo : 

"6, synu!. Jak bych ja nezaplakalo, 

kdyz prsa tizi ma tisice tun, 

a srdce rozryva ocel a clun; 

zrudlo jsem od krve 

nevimiych deti — 

necht' srdce svet urve, 

nemohu peti; 

me sladke sumeni 

zvrhlo se ve hf meni, 

dal budu hfmeti: 

Zastavte vrazdeni 

zen, starcu, deti! 
O, more, zkusene v osudech ziti, 
Jak velke srdce jen musis as miti!? 



'^n 



rmnn ij. | mttm 



^^: ■ ^n 



k5 



JSEM NEMOU, PRAzDNOU OZVENOU. 



Byt nesmrtelnym pevcem narodu 
byl nejednoho barda luzny sen, 
a st'astny ten, kdo o laur k zavodu 
na Olymp posvatny byl pripusten; 
kdo s bohy jedl ambrosii, 
kdo nektar z cise zlate pil, 
kdo s lyrou, sladkou poesii, 
sam cely Olymp uchvatil. 
Me lyre schazi struny 
a kridla memu Pegasu ; 
ja nezpivam pred trfiny 
a nesidlim na Parnasu. 
Ja neznam Nektar, Ambrosii, 
me Olympem krb s chudinou, 
me pisne v fisich poesii 
jsou nemou, prazdnou ozvenou. 



^L ^ n'"'^'^ 



imMmW'W¥Tf^^_ 



yes^ 



9 



TEXASE ZDRAV BUD NA VfeCNE VEKY! 

Venovano vazene choti p. professora Knizka. 



Texase slunny, zahrado krasna, 
nebesa trflni nad Tebou jasna, 
a hvSzdy sviti za jasne noci, 
plna jsi kviti, kouzelne moci. 

Na stepi sire 

rovne jak dlaii, 

pase se bfivol, 

uhdni Ian. 

V Tv6m drima lune tisicc rekfl. 
Kdyz du§e sttine, tisic dds 16kfl. 
Plna jsi zpevu, jasu a plesu, 
nevsednich zjevA, hor, skal a lesA. 

V Tvych lancch vonnych 

sbor ptactva, zpev, 

na obet ciha 

mexicky lev. 

Texase piny sladkeho plodu 
prijaFs kmen cisty slavskeho rodu; 
vzdelal Tvou pfidu, hajil co svato, 
dobyval nidu, stnbro a zlato. 

Na polich o znich 

hlaholi smfch, 

kdyi pukd boulec, 

vlnlca jak snih. 



^)eC 



XGS*^ 



■i^n 



B5i £|^3 ff^^ 



S^^? .^,t;;M -^ , jW ^^^* AVfT ' r 



U^: 




■^n 



Texase zdrav bud' na vecne veky, 
Tve tisknu na hrud' deti a reky. 
Tvou libam hvezdu v blankytu modrem, 
pronasim veltbu v jazyku rodnem: 

Kralovno Jihu, 

ziv bud' Tvuj duch ! 

S nebesy Tebe 

zasnoubil Buh. 



ZDAR VAM, TEXASSTI ROLNICI. 



Kdo pracne zryl ty sire plane? 

Kdo vzdelal tvrdou ornici? 

Zdar vam, vy neunavne dlane, 

zdar Vam, texassti rolnici. 

Duch Vas za pluhem neumdleval, 

ni ruka pevna s radlici! 

kdyz pustou pudu rycem urval 

a promenil ji v ornici. 

Vas rod nes z davna slavne jmlno, 

jstet Premyslovi potomci. 

To na veky Vain v cest bud' peno — 

2dar Vam, texassti rolnici! 



MSIS- 



m^ 



44 



n^' 



AZ ZBLEDNOU LISTY. 

(Slovo o "Zlate knize texasske.") 

Az zblednou listy f adou let 
a vazba knihy zpelicha, 
tu obcerstvi Te vzpominkou, 
jak dousek vina z kalicha. 

V ni mnchou shlednes znamou tvaf ; 
az vlas Tvuj bude sedivet, 

tu V dusi sve se pokochas, 

tou knihou st'astnych detskych let. 

A kazdym do ni pohledem 

Tva duse stestim okreje, 

a budes-li kdy zarmoucen, 

Tve smutne srdce zahfeje. 

Ta kniha bude pramenem, 

V nemz najdes nove sily zdroj, 
a vzacnym, drahym odkazem 
pro Republiku, jeji voj. 

Pak s citem blahym pf ecte vnuk, 
jak pfispel otec, draha mat?, 
kdyz videli vlast za morem, 
sve bratry, sestry, umirat. 
Ta kniha bude hlasat vsem, 
jak prispel Texas narodu, 
jenz umiral a krvacel 
za volnost, pravdu, svobodu. 
Nuz, brachu, volam, dnes jest cas, 
sve jmeno v knihu vepsat dej ! 
Slys matky ceske prosby bias, 
s tvou hf ivnou pospes — nevahej ! 



MS^ — ■ —mK 

fmrm tLJQ IHHIU 




(Vyobrazeni k basni: Vzpominka.) 



n&^r 



nos^ 



■^n 



VZPOMINKA. 



Kde jste hory, kde jste lesy, 
kde jsi mila dedinko? 
O, ma draha, nejmilejsi, 
kde jsi moje milenko. 

Kdyz jsem daval naposledy 
's Bohem* vsem, jez mel jsem rad, 
zahledel jsem vzhuru k nebi, 
kde jsem zfel vas, hvezdy, plat. 

Tak i dnes k vam vzhuru hledim, 
dusi blazi vase zar, 
V duchu opet jednou vidim 
milenky sve sladkou tvaf ! 



"m)^ 



yni'iiff ^i m 




^*AAto%(u«^7)^ 



gnnq cLq u^yi 



LIBRARY OF CONGRESS 



002 373 768 1 



